"Du har plaget disse menneskene lenge nok."
"Hva er problemet?" "Det kommer til å bli en skyteduell!"
"Så jeg sa han måtte komme seg ut av byen."
"Han hørte visst ikke etter."
"Der er han."
"Etter alt han utsatte rancharbeiderne for."
"Han er jammen frekk."
"Er han en drapsmann?"
"Ryktet hans strekker seg herfra til Kentucky."
"Vi må få slutt på dette en gang for alle."
"Dette er siste gang du trekker en pistol. Forsvinn!"
Chester, du må dra.
"Dette er slutten for deg, Morgan."
"Han er Syngende Sandy!"
"Jeg sa jo det nede ved grensen!"
MAI, 1942
God natt.
Hore.
Hei.
Jeg så deg ikke under frokosten.
Jeg spiste i brakkene. Det virket lettere.
Har situasjonen bedret seg med kvinnene i brakka di?
Det er som før. Litt ubehagelig, men greit.
Akkurat som å gå på katolsk skole. Og det overlevde jeg.
Hva ser du på, din slask?
-Du trenger ikke å gjøre det. -De trenger ikke å gjøre det.
Skjorta mi kler deg.
Den gjør ikke det. Men utvalget er dårlig.
Du kan få deg noen nye klær når vi drar hjem.
Og når er det?
Om to uker.
Eller en måned.
Maks.
Asako-san. Hørt noe fra Henry-san?
Jeg ber for at åndene ikke har tatt dem.
De åndene... De er her fortsatt.
Jorden er dårlig.
Stakkars jente.
-Hun har ødelagt for Chester. -Og hun trengte ikke å komme hit.
Men hun gjorde det. Det sier vel noe?
Se!
Et livstegn!
Det lover alltid godt.
De fuglene... Er det svaler?
Jeg vet ingenting om fugler.
Og jeg vil ikke begynne å lære om dem mens vi bygger gjerde.
-Er det sjefen sjøl? Bowen? -Major Bowen.
Forskjellen er at mygg slutter å suge når man dasker til dem!
Står dere på, gutter?
-Hva heter du, unge mann? -Chester.
-Chester Nakayama. -Nakayama?
Jeg kjente en Nakayama.
Eller var det Nakamura?
Uansett, han var en helt rå gartner.
-Når vil gjerdet være ferdig? -Om maks en måned, major.
Bra. Jeg vil unngå at noen stikker.
Så dere bør bygge et solid gjerde.
Dere skal jo være arbeidsomme.
Jævel.
Det er vel ikke så rart at fyren som driver stedet er en drittsekk.
-Hvor lenge har du vært her? -I omtrent en måned. Hva med deg?
Jeg kom hit forrige uke fra San Francisco
sammen med mor, far og broren min.
Storesøster er i Manzanar. Det høres fælt ut der.
Det er fælt her.
-Hvor er dere fra? -Vi er fra Terminal Island.
Man kan ikke savne noe man aldri har hatt.
Jeg trodde aldri at jeg skulle få se det.
Hva i helvete?
De gutta er japansk-amerikanere.
Jeg hørte de rekrutterer oversettere fra Japan.
Så festlig. Jeg trodde vi skulle være fienden.
Prøven er vanskelig. Selv menn som har studert i Japan består den ikke.
Du vurderer det vel ikke?
De plasserer oss her og forventer at vi skal melde oss på? Glem det.
Asako-san! Asako-san!
Hva er det?
-Henry-san. Han er her. -Hva?
-Vi danset nettopp. -Han er i leiren.
Nå er alt bra.
Vi er samlet igjen.
Chester.
La meg.
Hva er det?
Han har frostskader.
Jeg skal gjøre det varsomt. Varsomt.
Hva i helvete skjedde? Hvor var du?
-Sa de det ikke? -Ikke si noe, Furuya!
Klokken er snart ni.
Chester kommer tilbake med frokost.
Ting har vært vanskelig.
Yoshida-san...
Han var alltid den varsomme.
Da jeg bestemte meg for å bli fisker,
valgte han å selge agn.
Ofudaen vil holde oss trygg.
Den beskytter oss kanskje fra ånder, men ikke fra menneskelig ondskap.
-Hva mener du? -Spioner!
Tror du ikke at de lytter? Iakttar oss?
De var der. Midt i ingenmannsland!
Men...du er her nå.
De må være her. Jeg vet de er her.
God morgen, pappa.
-Jeg har tatt med litt frokost. -Hvem er dette?
Luz.
Hun er gravid med mitt barn.
Konichiwa, Nakayama-san.
Jeg har tatt med litt varmt vann du kan dyppe hendene og føttene i.
Det bør hjelpe mot frostskadene.
Luz studerer for å bli sykepleier.
Hvordan vet du at hun er den hun sier hun er?
-Hun prøver bare å hjelpe! -Chester, dere bør dra.
Begge to.
Luz.
Hei, Chester. Får jeg slå meg ned?
Ken Uehara.
Dette er Amy.
-Hyggelig å møte deg. -Søsteren min fra Terminal Island.
-Har du vært der før? -Nei, men jeg hører det er fint der.
-Det er faktisk veldig fint der. -Tviler ikke.
Hvis noen finner kjærlighet her, er det imponerende.
Synd det som skjedde med Yoshida-san.
Jeg trodde aldri han ville klikke.
Man vet visst aldri.
Jeg vet ikke helt.
Da det skjedde, var ikke Yoshida-san seg selv.
Tror du det var noe annet?
Bakemono?
Yurei?
Jeg pleide ikke å tro på de greiene fra gamlelandet.
Gamlelandet? De er i alle land.
Yureier er hvor enn man drar.
De følger etter en.
Gå og legg deg igjen.
Svalene.
Svalene...
Rygg unna! Slipp meg forbi!
Svalene... De er overalt!
Få ham ut herfra!
La oss bare dra. Jeg kan ikke være sekretær for disse menneskene.
Du trenger noe å gjøre.
Beklager at dere måtte vente. En mann gikk amok i messen.
En soldat pisset uten tillatelse, og noen ødela en lyskaster.
Det er noe hver jævla dag.
Kom inn.
Slå dere ned.
Hva kan jeg hjelpe dere med?
Jeg heter Fumi Yoshida.
Datteren min Amy ønsker å tilby sekretærtjenestene sine.
-Har hun noe erfaring? -Hun kan stenografere og...
-Hvor fort kan du skrive? -60 ord i minuttet.
Men ikke bare det,
hun vil gjerne hjelpe landet sitt nå som det er krig.
Ikke sant, Amy?
Jeg har mye papirarbeid. Jeg kunne utvilsomt ha trengt en ny sekretær.
Særlig en som er så patriotisk som datteren din.
Furuya-san?
Furuya-san? Det er Chester.
Jeg har tatt med litt sake. Hjemmelaget.
Hvor er Toshiro? Går det bra med ham?
Han er hos moren min. Hun tar seg av ham.
Hva skjedde i dag? Hvorfor angrep du ham?
Jeg gjorde ikke det. Det var ikke meg.
Fortell ham det. Fortell ham at det ikke var meg.
Så hva var det?
Husker du at du sa noe om svaler?
Jeg følte...noe inni meg.
Som hjemsøkte deg?
Har dette skjedd med deg?
Nei.
Men jeg har sett det.
Den gir seg ikke.
Den følger etter meg overalt.
Du blir nestemann.
Kom deg ut. Ellers havner du her også.
Chester, du må dra!
Chester! Du må dra!
Beklager, jeg kjøper det ikke.
Du er smartere enn Furuya-san.
Men han sa han følte seg iakttatt. Og nå...
Ja. Det klikket for ham.
I likhet med...
Vel, i likhet med faren min.
Du, den dagen han løp bort til oss,
sa han: "Du må dra."
Snakket han til begge to?
Nei...bare til deg.
"Chester, du må dra."
-Hvorfor skulle han si det? -Ingen anelse.
Hun er ikke der inne.
-Vet du hvor hun er? -Jeg tror hun dro til sykestuen.
Jeg trenger ikke plaster. Du må sjekke om barnet har det bra.
Luz, går det bra?
Jeg falt. Jeg er like hel.
Jeg ba legen undersøke barnet, men alt han har gjort,
er å sette et teit plaster på armen min.
Du må undersøke barnet.
Hun sa hun ikke hadde noen smerter. Ingen blødninger. Barnet har det bra.
Vi blir her til du gjennomfører undersøkelsen.
Be henne om å legge seg ned.
Han vil at du skal legge deg ned.
Sykepleier Hasegawa, stetoskopet.
Frisk. Sterk puls.
Barnet har det som sagt bra.
-Barnet har det bra. -Ja, jeg følte nettopp et spark.
Herregud.
Hvordan skjedde det?
Det var så dumt.
Jeg dro ut for å bruke latrinen, og...
...vinden og regnet fikk meg til å miste balansen i trappen.
Du falt på grunn av vinden?
Jeg sa det var dumt.
-Er du sikker på at det var et uhell? -Selvsagt.
Hva skulle det ellers vært?
VAKTARREST
Hvem er det?
Hva driver du med?
Hvor fører du meg?
Vær så snill!
Jeg har ikke gjort noe!
Hjelp!
Hjelp meg!
Husker du meg?
Det gjør jeg...
Men hvordan er dette mulig?
Den natten...
...husker du hva du sa til meg?
Nei.
Du sa...
...at jeg var...
...utsøkt.
Ja, ok...
Ok...
Det var dumt gjort.
Jeg gjør hva du enn ønsker. Vær så snill!
Skån meg!
Skån Toshiro!
Det er bare én jeg vil ha.
Bakemono!
-Hva annet kan det være? -Kanskje en yurei.
Han ble funnet i skogen. Det gir ikke mening.
Hvis det var selvmord, kunne han vel ha gjort det i vaktarresten?
Kanskje det ikke var det.
Ungen som fant liket, så en kvinne i skogen.
Hva slags kvinne?
En i kimono, som under Meiji-perioden eller noe.
Ungen så ikke en dritt. Vår egen armé dreper oss. Én etter én.
Rar måte å gjøre det på.
Walt.
-Da Luz snublet her om dagen... -Ja, det var et uhell.
Hva om det ikke var det?
Jeg klarer ikke å slutte å tenke på det faren din sa til meg.
-Det igjen? -Og moren din.
Hun sa det er ondskap rundt meg. Hva om hun har rett?
Hva så? Tror du virkelig den vil følge etter deg hvis du drar?
Lykke til med å prøve å forlate dette stedet.
Har du gjort noe oversettelsesarbeid før?
Eller gått på japansk språkskole?
Jeg snakker mest språket hjemme.
La oss begynne med en militæroversettelse.
Ok, dette er en steg for steg-guide for å bruke et gevær.
Et Arisaka-gevær, eller kanskje et Yuhan-gevær.
Det står at man...
...må manuelt justere...
...kikkeenheten...
Å, siktet, antar jeg...
...fra 5 til 2,5.
Det er mange uttrykk her jeg ikke kjenner til.
Se på dette. Vi fant det på en soldat.
"Kjære Toshigo..."
"Vi kom frem til Ny-Guinea."
Deretter "tykk..."
"Luften er tykk, i motsetning til Osaka."
"Kirsebærblomster faller."
"En orkidé..."
Det er et dikt inni brevet.
"Vinduet..."
"...der jeg ble født", kanskje...
"Jeg skal drømme om det i morgen."
"Håper jeg er hjemme igjen til neste blomstringstid."
Noe mer?
-Det er alt som står her. -Takk for at du kom.
Sir?
Vær så snill...
Noen personer er avhengig av meg.
Skal jeg hjelpe dem, må jeg komme meg ut herfra.
Det forstår jeg, men jeg trenger folk
som kan oversette slike brev uten problemer.
Oversette...eller knekke koden?
Hvilken kode?
Den rare tankaen.
Den jeg knapt klarte å oversette. Språkbruken er...
Hva er en tanka?
Et dikt med fem verselinjer.
Fem, syv, fem, syv, syv.
31 takter. Moren min pleide å lese slike diktsamlinger.
Hva er rart med dette diktet?
Ordlyden er uvanlig.
Og ikke bare fordi det er poesi.
Forfatteren har byttet om på ting,
slik at første stavelse på hver linje
blir til et ord når man sier alle etter hverandre.
"Sa-la-ma-u-a."
Det er "Salamaua", ikke sant?
Stedet i Ny-Guinea som var på nyhetene for en stund siden?
Men jeg tipper du visste det allerede.
Jeg lurer på noe.
Hvor mange andre så det?
Du verver deg?
Det er en mulighet til å tjene gode penger.
Mer enn jeg har tjent noensinne.
Det står her at du sendes ut om to dager. Det kan ikke stemme.
Hvor sender de deg? Og hvor lenge?
Først til Minnesota, for opplæring.
Deretter...hvor enn jeg trengs.
Men jeg skal sende alle pengene hjem.
Hjem?
Hvilket hjem?
Jeg vet det er et sjokk. Det gjør jeg.
Du stikker av.
-Foreldrene mine vil ta seg av deg. -Det ønsker jeg ikke!
-Jeg må vite at du vil få det bra. -Så bli her.
Det må finnes en annen måte. Andre klarer seg her.
Jeg er ikke som andre.
Er det ikke dette du ønsker for meg?
At jeg skal ha en plan?
Det er det jeg gjør. Det er det dette er.
Jeg sverger, alt dette...
...er for din skyld.
Og for barnets.
Hva om du ikke kommer tilbake?
Jeg er en oversetter.
Jeg skal ikke ut på slagmarken.
Den er fin.
Musikken.
Hvis jeg lukker øynene...
...glemmer jeg kanskje hvor vi er.
Kanskje.
Du vet...
Vi har aldri danset sammen.
Og hvis du skal dra...
Bør vi gjøre noe med saken.
Jeg ser du har funnet vinen.
Så...
Mamma har sagt at jeg skal dra?
Jeg skal bli oversetter i en ny militær etterretningstjeneste.
Med andre japansk-amerikanere.
Hva venter du på?
Dra.
Luz skal flytte inn her, pappa.
Og du...
Jeg vet du har vært gjennom mye.
Jeg gjør det.
Men mamma kan ikke gjøre alt.
Du må komme deg ut av sengen og ta deg av denne familien.
Og det inkluderer Luz.
Jeg har ofret mye for deg, og det er slik du gjør gjengjeld?
Ved å forlate familien din, så du kan bli spion?
Du ba meg om å verve meg.
Det var før jeg visste hva de var i stand til.
Roosevelt...
...regjeringen...
De anser oss som rotter.
Så fort vi vinner krigen, vil de ikke se på oss slik igjen.
Jeg pleide å tenke slik.
At hvis du behandler folk godt,
vil de se det gode i deg.
Men sannheten er...
Når du blir gammel, innser du...
...at de ikke gjør det.
De slo meg.
De frøs meg ut.
Nå blir du med på laget deres.
Men de sendte deg tilbake hit.
Du er her nå. Med mamma.
Du har et barnebarn på vei. Og allikevel...
...bare sitter du her. Det er ingen måte å leve på.
Det er ikke det.
Men det er dette vi gjør.
Holder ut.
Men du...
Du løper din vei.
Dra.
Må du dra, Chester...
...så må du dra.
Jeg gjør i det minste noe.
Hvor mye fortalte du Luz?
Bare at det er en god jobb. Hun er bekymret nok allerede.
Denne Ken... Er han snill mot deg?
Du kommer til å se veldig kjekk ut i uniform.
Vi skal ta oss av Luz.
Pappa vil komme på andre tanker.
Jeg fant en kvinne som sydde kjoler.
I tilfelle du går lei av å bruke skjortene mine.
Hvordan betalte du for den?
Jeg byttet kameraet mitt mot den.
Chester...
Skriv så fort du kan.
Håret ditt!
Håret ditt. Jeg glemte det.
Hva driver hun med?
Hvis Chester dør uten at man finner liket, kan hun kremere håret.
Gi ham en skikkelig begravelse.
DAMEDUSJ
Asako-san!
Vet du om det finnes en annen lege i leiren?
Hvordan det, hva er i veien?
Jeg har det bra, men jeg vil ikke oppsøke doktor Kitamura igjen.
En kvinne i messen nevnte en jordmor.
I de nye brakkene, nord for vakttårnet.
Jeg kan bli med deg.
Jeg kan dra dit alene. Arigato.
Babyen beveger på seg.
Beklager, jeg forstår ikke.
Kan du fortelle meg om hodet vender ned?
Vender hodet ned?
Nei. Hodet vender ikke ned.
Opp?
Ok, enda godt.
Der er den skjønne babyen min.